v Piatok, 18. Apríl 2008, 15:57
Očekávání, se kterými přistupujeme k životu, se proplétají s pudy (např. sát, vyhýbat se zranění, lézt, plazit se, napodobovat). Pokud jsou okolnosti a očekávaná péče dostupné, naše sada sklonú začne vzájemně púsobit, tak ,jak ji k tomu zkušenosti našich předkú připravily. Když očekávané nenastane, opravné a kompenzační sklony se pokoušejí nastolit rovnováhu.
Lidské kontinuum múžeme tedy definovat jako posloupnost zážitkú, které odpovídají očekávaním a sklonúm lidského druhu v prostŕedí shodném s tím , ve kterém se tyto sklony a očekávání formovaly. Za vhodné prostŕedí nepovažujeme jen pŕírodní podmínky, ale i sociální uspoŕádání, které zahrnuje vhodnou péči a vhodné chování okolních lidí. Kontinuum jedince je celek, přesto tvoŕí část kontinua rodiny, která je opět částí širší rodiny, společenství a kontinua druhu, stejně jako kontinuum lidského druhu tvoří součást kontinua celého života. Každé kontinuum má vlastní očekávání a sklony, které pramení z dlouhé for...
[ Čítať ďalej ]